Vlastimil Třešňák (* 26. dubna 1950 v Praze)
Básník, hudebník, malíř, spisovatel a fotograf. Veřejně vystupuje od druhé poloviny 60. let, v duu s Jaroslavem Hutkou i sólově. Byl významnou osobností volného sdružení Šafrán. S přestávkami vystupoval, proslavil se jako nenapodobitelný autor nového stylu proletářské poezie. V 70. letech se postupně dostal do střetu se státní mocí, stal se jedním z prvních signatářů Charty 77 a v roce 1982 byl donucen odejít do exilu. Po pádu komunismu se vrátil do Prahy a brzy se z něj stal kritik české postkomunistické demokracie. Již jeho první album Zeměměřič, vydané v exilu, se stalo legendou, vydal dále šest dalších řadových alb (Koh-i-noor; Třešňák, Korman, Gadžor (druhá strana); Koláž; Inventura; Skopolamin; Němý suflér), poslední tři již s vlastní rockovou skupinou Band. Třešňák je autorem řady knih povídek i románů (Jak to vidím já; Babylon; Bermudský trojuhelník; …a ostružinou pobíd´ koně; To nejdůležitější o panu Moritzovi; Klíč je pod rohožkou; U jídla se nemluví; Evangelium a ostružina; Domácí hosté; Melouch), ve dvou vydáních publikoval své písňové texty (Plonková sedmička), za román Klíč je pod rohožkou získal v roce 1995 cenu Kniha roku. V roce 2007 vydal bilanční rozhovor To je hezký, ne? s Ondřejem Bezrem. Je autorem řady obrazů, vydal dvě výtvarné monografie (Adam & Söhne, 49+1), hrál v několika filmech i divadelních inscenacích, je rovněž autorem divadelní hry Malá srdeční příhoda. V roce 2011 vyprodukoval hard-trampskou skupinu Totems a je autorem jejího repertoáru. Informace o něm najdete na www.tresnak.cz.