NESMRTELNÉ ALBUM NATOČIL CHARLIE SOUKUP TAJNĚ V BYTĚ

Historie českého písničkářství může být přitažlivá i proto, že leccos z tehdejší tvorby zůstává aktuální. Příkladem jsou třeba songy Charlieho Soukupa (1951), zpěváka undergroundu, nezávislého člověka i bývalého mluvčího Charty 77. Soukup hudební kariéru neudělal, ve vinohradském bytě Karla „Robina“ Hájka-Poppera natočil vlastně jediné album Radio, které mu v roce 1981 vydalo exilové nakladatelství Šafrán. Nyní se Soukupovo Radio dostává k posluchačům znovu, již poněkolikáté, tentokrát ve verzi rozšířené na dvaadvacet skladeb. Tolik jich tenkrát za totality s Hájkem pořídili.

Texty od Jirouse
Soukup se vymezuje vůči všemu, co jedince odvádí od přirozenosti. Včetně přehnaného konzumentství, uctívání autorit či hovění si v poduškách vyprázdněné kultury. Jeho písně na albu Radio mají samozřejmě na mušce bývalý režim, který dal Soukupa několikrát zavřít a posléze jej i vypudil do emigrace. Ovšem pod kůží občas velmi jadrných písní žhavě pálí jakási vnitřní naléhavost, která působí bez ohledu na to, že někdejší politický systém patří naštěstí již do čítanek. Zásluhou nakladatelství Galén je Soukupovo Radio vybaveno bohatou dokumentací včetně písničkářova podrobného životopisu či průvodních textů od Ivana Martina Jirouse nebo Vratislava Brabence. I neznalý posluchač má desku zasazenou v dobovém kontextu. Navíc takto vypravená edice s vysokou přidanou informační hodnotou dává ještě smysl možná již zanikajícímu formátu cédéček.