Pojmy fanoušek a objektivita tvoři zpravidla oxymóron, nemluvě o tom, ze při vyslovení prvního se mi ježí chlupy po těle. Vojtěch Klimt je Krylův fanoušek, dokonce předseda jeho fanklubu. Jedna z mnoha fotografií v knize to pyšně dokládá: sedí, osmnáctiletý, v obklopení podobných exemplářů a s nimi Mistr. Jenže, Klimt je dnes o 15 let starší, takto samožerná fotka je v knize jediná a samotný text nemůže být od jejího charakteru dál. Precizní životopis, vyvedený do kronikářsky znaleckého detailu, bez emocí, bez příměsi vlezlé subjektivity. Potlačená subjektivita je na fanouška obdivuhodný výkon. Díky němu z adorovaného objektu vychází člověk chybující a asi někdy těžko snesitelný, zato z masa a kostí, protože plakátů si užil až až. Jde patrně o nejstřízlivější a také nejobsažnější »krylogický« text, jaký dosud vyšel. Přidejme krásnou polygrafickou úpravu knihy na polokřídě a výsledkem je skutečně kvalitní publikace.