VYŠLO MIMOŘÁDNÉ DÍLO VE SVĚTOVÉM ODBORNÉM PÍSEMNICTVÍ: DĚJINY KARDIOLOGIE
Péče o zdraví je stará jako lidstvo samo. Proti utrpení, nemocem a smrti se lidé vždy pokoušeli bojovat ze všech sil a dostupných prostředků. Proto je medicína jednou z nejstarších věd, proto nás její úspěchy i neúspěchy tak zajímají a nepřestanou zajímat ani v budoucnosti. V plné míře to platí o kardiologii - oboru vnitřního lékařství, zabývajícího se diagnostikou a nechirurgickou terapií onemocnění srdce. Souvisí to také se skutečností, že kardiovaskulární choroby jsou hlavní příčinou úmrtí ve většině vyspělých zemí.
Mimořádná (včetně ceny) je monografie Martina Riedela (brněnského rodáka, absolventa tamější lékařské fakulty - 1972, po praxi na interním oddělení ve Zlíně a pražském IKEMu působícího od roku 1983 jako kardiolog a pneumolog v Německém srdečním centru v Mnichově, které je klinikou při mnichovské Technické univerzitě, autora nebo spoluautora řady publikací z oblasti kardiopulmonální problematiky) Dějiny kardiologie (Galén, Praha 2010, 1. vyd., 668 str.). Nemá ve světovém písemnictví obdobu, popisuje 2500 let historie kardiologie a snaží se zařadit její specifický vývoj do kontextu přírodních věd všeobecně i do rámce dané doby, společnosti a světonázoru. Sleduje vývoj lékařských i laických znalostí o hlavních nemocech srdce, rozvoj vyšetřovacích metod, objevy medikamentů, ale autor nás zasvěceným způsobem vtahuje i do životních a profesních příběhů mnoha osobností (Galén, Harvey, Ludwig, Einthoven, Heymans, Forssmann, Richards, Counand etc.). Kniha obsahuje téměř 700 ilustrací, které živě dokumentují náš měnící se náhled na to, co srdce je a co představuje, nejen z lékařského hlediska.
Americký historik medicíny a jeden z prvních profesorů dějin lékařství jako studijního univerzitního oboru Henry E. Sigerist napsal před půl stoletím v předmluvě ke svému velkolepému dílu Začátky medicíny: „Jako v každém uměleckém počinu nalezneme i v knihách pojednávajících o historii silný subjektivní tón. Historik však nemůže tvořit volně jako básník. Předmět jeho tvorby je předem dán a přísné metody historického bádání jsou otěžemi jeho fantazie. Nicméně jde o mou zkušenost, kterou předávám dále, o můj výklad dějin, který na základě své práce považuji za pravdivý.“ Metodologické zásady Sigeristovy školy, ovlivňující historiografii medicíny nejen v USA stejně jako v Evropě, platí i pro tyto Dějiny kardiologie. Časově uspořádaný přehled dějů (mýty a první koncepce, antika, středověk, renesance a přechod k novověku, 17. století - první biologická revoluce, 18. století - střet mechanismu s vitalismem, základní výzkum v 19. století - druhá biologická revoluce, klinická kardiologie 19. století, 20. století), náčrt důležitých témat v jednotlivých pasážích (vyšetřovací metody v kardiologii, srdeční rytmus a elektrofyziologie, choroby tepen, chlopenní vady, srdeční selhání, plicní oběh, vrozené srdeční vady, kardiochirurgie, dějiny parakardiologie) spolu s příslušnou obrazovou dokumentací i chronologické propojení epoch a epizod mají objektivní základ v historických pramenech, které osvětlují tehdejší události.
Znalost uváděných reálií je užitečná nejen pro čtenáře z řad odborné lékařské veřejnosti, ale pro všechny ostatní zájemce o vývoj medicíny a zdravotní péče od nejstarších dob až po „žhavou“ současnost. V jistém smyslu je dílo i poklonou lékařskému povolání a především těm, kteří mu zasvětili celý svůj život.