„MERTA ANI POSTÉ NEOMRZÍ“

Z československých zpěváků jsem asi nejvíce za Slovensko poslouchal Deža Ursinyho a za Čechy Vladimíra Mertu. Jeho písně mohu poslouchat stále dokola, protože mají složité texty, které ani posté neomrzí. Slova kloužou po zvláštních akordových mutacích a povlávají po nečekaných prstokladech. V současné době mám v koupelně přehrávač, ve kterém je již půl roku vložen Mertův koncert z Malostranské besedy z roku 1988.
Takže největší potěšení na závěr, i když poněkud smutné, ale krásně smutné. Takový pocit, na jaký v uřvané současnosti není místo.