Toxinologie je věda zabývající se studiem toxinů produkovaných jedovatými živočichy, rostlinami a mikroby včetně možností příslušné terapeutické intervence. Právě tuto oblast často extrémně toxických látek čtenáři přibližuje kniha, na jejímž sepsání se podílel vyvážený a z hlediska jednotlivých oborů nadmíru zkušený kolektiv představovaný toxikologem, farmakologem, botanikem, biologem a epidemiologem.

Přírodní toxiny a jedy - mimochodem hned na začátku knihy je vysvětlen rozdíl v obsahu těchto pojmů - představují v současné době nejen příčinu nechtěných (někdy i chtěných) intoxikací, případně i výchozí surovinu při výrobě některých léčiv, např. z farmakodynamické skupiny cytostatik, kardioaktivních látek apod. V době individuálního i státního terorismu nutno bohužel počítat i s narůstajícím rizikem jejich zneužití v jedné řadě s nechvalně proslulými nervově paralytickými látkami typu sarinu a somanu. Přitom se nejedná o méně nebezpečné toxiny, jak si dovolím demonstrovat na dvou příkladech. U hlodavců se perorální toxicita somanu či sarinu - vyjádřená jako LD50 - pohybuje v rozmezí od 0,5 do 0,9 mg/kg, u abrinu je to 0,01 mg//kg, u botulotoxinu dokonce ještě méně. Život ohrožující dávka nervově paralytických látek u člověka se pohybuje mezi 10-20 mg, u ricinu to může být již od 0,03 mg. Navíc v případě nervově paralytických látek je k dispozici propracovaný a účinný systém jak léčebných, tak profylaktických opatření, který u toxinů chybí.

Po krátké obecné části, zaměřené především na stručný výklad nezbytných toxikokinetických ukazatelů, následuje podrobná speciální část přinášející postupně základní rozdělení a charakteristiku jedů a toxinů, rostlinné jedy, houbové toxiny a jedy, toxiny sinic a řas, bakteriální toxiny, intoxikace způsobené suchozemskými a mořskými živočichy a zásady léčby akutních intoxikací způsobených přírodními toxiny. Závěrem jsou uvedeny i nejdůležitější adresy a telefonní čísla pracovišť poskytujících odbornou pomoc při intoxikacích. Vlastní text je doplněn řadou kvalitních fotografií původců uváděných toxinů.

Přírodní toxiny a jedy tak vyplňují naprostou absenci odborných knih tohoto zaměření a rozsahu na českém trhu. Vždyť např. kniha Kůrky a Pflegera Jedovatí živočichové vyšla před 20 lety, Rostliny způsobující otravy a alergie autorů Baloun a spol. před 15 lety. Relativně nejnovější kniha z této oblasti, Mannova Jedy, drogy, léky (překlad z angličtiny), věnuje otázce toxinů přírodního původu pouze 34 z celkového počtu 203 stran, a to hlavně z kulturně-historického a popularizujícího pohledu. Za uvedených okolností si tato, nakladateli pečlivě vypravená, publikace jistě najde široký okruh spokojených čtenářů.