Jan Burian (* 26. března 1952 v Praze) 
Básník, prozaik, písničkář. Vystupuje od roku 1970, sólově za doprovodu klavíru, ale také v různých formacích – s Jiřím Dědečkem (1974–85), Danielem Fikejzem (1986–89), Petrem Skoumalem, Vlastislavem Matouškem, v triu Burian–Jeřábek–Janče ad. Vydal dvanáct řadových alb (Hodina duchů; Černý z nebe; Buď moje slunce; Poesie; Jenom zpívám; Unavený válečník; Zrcadlo; Drtivé jistoty; Blues 4. kategorie / Božskej klid; Dívčí válka; Muži jsou křehcí; Dvanáct druhů samoty), na dalších se podílel jako interpret a autor. Jeho texty zpívají Jiří Dědeček, Vladimír Mišík, Marta Kubišová, Michal Prokop, Petr Skoumal, Zuzana Michnová a další. Od roku 1990 publikuje knihy mnoha žánrů – od sbírek písňových textů (Jaká radost, jaké štěstí; Texty; Z dílny malých scén; Na shledanou zítra), básní (Hodina duchů; Ženy, muži a jiné básně), pamětí (Rychle než to zapomenu), fejetonů (Je tu nějaký zavěšený kafe?; Přízrak v nákupním středisku a další příběhy z této jiné doby) a televizních rozhovorů (Zlaté časy televize; Posezení s Janem Burianem; Další posezení s Janem Burianem) až po tituly inspirované cestami po světě (Dědicovo putování; Cokoli o New Yorku; Cokoli o Dánsku; Soukromá zpráva z Aarhusu; Sága o cestě na Island; Chilský deník; Ostrovy, majáky a mosty; Výlet do Portugalska). V současnosti píše články a fejetony pro rozhlas a různá periodika. Více o něm na www.janburian.cz.