Druhé album Jany Šteflíčkové, herečky a zpěvačky z volného sdružení Osamělí písničkáři, je plně ve znamení svobody a uvolněnosti. Autorka se pohybuje od poloh čistě folkových k jazzovým, bluesovým i šansonovým náladám, lyrické písně jsou zadumané, ale i optimistické se sarkastickým podtónem. Lze jí jen závidět její pozorovací talent, který v kombinaci s její hereckou průpravou nabízí pestrou škálu rolí-písní, v nichž se Jana okamžitě usadí a vypráví posluchači dotažený příběh. Album vznikalo rovněž svobodně, autorka jej točila sama téměř rok, vydala je vlastním nákladem za pomoci přátel a kolegů, deska tudíž postrádá častý chlad nezaujatých a najatých účastníků, je živá, současná, výborná.