Pojem alergie byl poprvé použit již v roce 1906 pediatrem von Pirquetem, který považoval alergii za „změněnou reakci imunitního systému“. Od té doby došlo k neuvěřitelnému rozvoji poznatků, které také změnily označení oboru na specializační obor alergologie a klinická imunologie. Alergie je dnes chápána jako systémové postižení s klinickou rozmanitostí alergických projevů, které často vyžadují mezioborové řešení.

V obecné části nalezne čtenář podrobné informace o fyziologii imunitního systému, jeho vlastnostech (provázanosti mechanismů přirozené a specifické imunity a o jeho poruchách), informace o slizniční imunitě a jejím významu, o imunologických základech alergické odpovědi a další sdělení, např. o významu studia genetických faktorů, které pomáhají pochopit nejen vznik onemocnění u disponovaných jedinců, ale mohou přiblížit předpověď progrese onemocnění i určit riziko výskytu choroby.
Zavedení techniky monoklonálních protilátek zvýšilo možnost identifikovat jednotlivé alergeny. V kapitole o alergenech tak autoři uvádějí širokou škálu alergenů (zvířecí, rostlinné, potravinové, alergeny jedu blanokřídlého hmyzu), jejich typy, zkříženou reaktivitu, možnosti prevence i terapie. Samostatná kapitola obecné části věnuje pozornost vztahu alergie a infekce. Jen dokonalá znalost imunitního systému a jeho vybavení může přiblížit pochopení klinických projevů a vztahu mezi infekcí a alergickým nebo nealergickým jedincem.
Obecná část knihy dále zahrnuje problematiku paralel a kontrastů autoimunity a alergie, defektů imunity a systémových autoimunitních chorob; závěr obecné části pak tvoří kapitoly o diagnostice alergických onemocnění a jejich léčbě. Autoři upozorňují, že nedílnou součástí hodnocení léčby je hodnocení kvality života pacienta - vždy je proto nutno volit individuální léčebný postup.

Speciální část knihy je věnována vývoji alergie v průběhu života, její prognóze a prevenci. K tomu, aby došlo k vývoji alergie, musí být splněny určité předpoklady - genetická predispozice, senzibilizace vůči alergenům a působení nespecifických adjuvantních vlivů.
Cílem další kapitoly o psychologických a psychosociálních hlediscích alergií je upozornit na propojenost různých etáží centrální nervové soustavy, jako je např. faktor úzkosti, který sám patří k faktorům vyvolávajícím nebo ovlivňujícím průběh a tíži astmatického záchvatu. 
Samostatně je uvedena problematika anafylaxe, její historie, epidemiologie, definice, diagnóza, vyšetření a terapie.
Pozornost je v monografii dále věnována chronické rýmě; autoři podávají její definici, informují o jejím výskytu i mechanismu vzniku, časné i pozdní fázi její alergické reakce a představují terapii. Upozorňují, že předpokladem úspěšné léčby chronické rýmy je především její správná klasifikace.
V další kapitole jsou podrobně uvedeny nové poznatky o patogenezi a patofyziologii bronchiálního astmatu, včetně nových vyšetřovacích metod. Astma bronchiale je v současnosti považováno za komplexní, multifaktoriální, chronické zánětlivé onemocnění. Prvořadým úkolem je proto včasné ovlivnění zánětu, přičemž důraz je kladen na aktivní spoluúčast pacienta. Klasifikace astmatu dle různých hledisek (např. podle tíže onemocnění, odpovědi na léčbu ap.) a léčba astmatu jsou uvedeny podrobně a přehledně, včetně edukace pacienta, jeho rodiny a možnosti prevence.
Alergickým kožním projevům věnují autoři další samostatnou kapitolu. Vcelku jsou zařazovány do skupiny tzv. chorob se změněnou reaktivitou (geneticky podmíněné imunodefekty, angioedém s poruchou komplementu apod.). Pozornost je zde věnována především atopickému ekzému a kontaktní dermatitidě (včetně nealergické), urtikárii a angioedému. Nejčastější projevy očních alergií shrnuje další kapitola - jsou to sezónní alergická konjunktivitida, celoroční alergická konjunktivitida a atopická keratokonjunktivitida; zmíněny jsou i nealergické patologické stavy očí.
Poměrně častým fenoménem je potravinová alergie - imunologicky podmíněná postihuje asi 2-3 % populace, v případě orálního alergického syndromu se objevuje až u 50 % pylových alergiků. Její definici, dělení, prevalenci, zkříženou alergii, příznaky, diagnostiku a terapii (alergenová imunoterapie i medikamentózní léčba) čtenář nalezne v samostatné kapitole speciální části. Následující kapitola pojednává o alergii na léky a latex, o intoleranci nesteroidních antiflogistik, o alergii na hormony a enzymy, o nesnášenlivosti kontrastních jódových látek, lokálních i celkových anestetik, včetně alergických reakcí po očkovacích látkách.
V Evropě je dominující příčinou alergické reakce bodnutí vosou nebo včelou. Proto nechybí ani podrobná kapitola o alergii na jed blanokřídlého hmyzu, včetně uvedení nežádoucích účinků imunoterapie alergenem hmyzu. Závěrem speciální části jsou představeny profesní alergie (bronchiální astma, alergická rýma, alergická alveolitida, kontaktní urtikárie a dermatitida), včetně právních hledisek při posuzování nemocí z povolání.
Odborné citace za každou kapitolou, seznam zkratek v závěru publikace, četné grafy, tabulky a obrázky vhodně doplňují odborný text.

Kniha je dílem předních odborníků - alergologů a klinických imunologů, pediatrů, neonatologů, dermatovenerologů i psychologa. Jednotlivé kapitoly jsou psány instruktivně a živě. Zachycují nejen zkušenosti autorů, ale zároveň poskytují přehled současných vědomostí a poznatků tohoto složitého, stále se vyvíjejícího oboru alergologie a klinické imunologie. Svým aktuálním zaměřením se publikace určitě stane vyhledávaným zdrojem informací odborníkům, lékařům nejrůznějších profesí i studujícím.