První autor je profesorem Komenského univerzity v Bratislavě, druhý autor je profesorem Slovenské zdravotnické univerzity v Bratislavě, třetí autor je sdružen se společností Ivax Pharmaceuticals se sídlem v Praze. Překlad publikace „Imunológia. Základní termíny a definice“ze slovenštiny pořídila MUDr. M. Haschová. Recenze vypracovali prof. MUDr. T. Fučíková, DrSc., MUDr. O. Kryštůfková a prof. MUDr. J. Litzman, DrSc. Kniha vyšla tiskem též v překladech do angličtiny (2krát) a španělštiny. V předmluvě autoři uvádějí, že předložená publikace by měla přispět k odborné diskusi a ke konsenzu o sjednocení názorů na určitý tvar českých nebo slovenských termínů. Používání přesných imunologických a s imunologií souvisejících termínů je důležité nejen pro profesionální imunology, ale i pro odborníky z různých lékařských a biologických oborů.

Publikace se skládá z hesel/termínů uspořádaných v abecedním pořadí počínaje „ά1-chymotrypsinem“ a konče „zónou ekvivalence“. Námětem hesel jsou termíny nejen z oblasti imunologie, ale i relevantních vědních oborů - alergologie, vnitřního lékařství a infektologie, dermatologie, patologie, biochemie, toxikologie, biologie buňky, genetiky, farmakologie, laboratorní diagnostiky etc. Náplní hesel jsou chemické látky, různé makromolekuly, proteiny, antigeny a protilátky, enzymy, cytokiny a jiné mediátory či faktory, adhezivní molekuly, buňky a tkáně imunitního systému a jejich produkty, biochemické, molekulárně biologické, genetické a imunitní jevy a procesy, názvy nemocí a klinických nebo patologických stavů, příznaků a syndromů, diagnostické testy a imunoanalýzy, terapeutické preparáty, různé zkratky - jedním slovem všechny pojmy, které hledáte v rejstříku moderní příručky nebo učebnice teoretické a klinické imunologie. U každého hesla se kromě českého termínu uvádí i jeho ekvivalent v angličtině a ve slovenštině. Rozsah hesel je několik řádek až asi jeden či dva sloupce dvousloupcové stránkové úpravy.

Publikace je vybavena 76 obrazy, které zahrnují kreslená schémata struktury antigenů a protilátek, modely molekul, moduly v imunoglobulinové molekule, různé jevy, děje, dráhy a účinky vyskytující se při imunologických a s nimi souvisejících biologických reakcích, elektroforeogramy, také je tu molekulová struktura podskupin chemokinů, genová skladba, strukturální schémata prionů, virů a bakterií a další. Dále se zde nachází 13 tabulek nabízejících přehledy populací buněk angažovaných v imunitních dějích, hlavní skupiny cytokinů, HLA a jiné antigeny, genové uspořádání chromosomu a další. Přičiňovat poznámky k publikaci tak činorodého a zkušeného autora, jakým je profesor Ferenčík, lze zajisté jen s váháním. Snad jen by bylo vhodné, pro lepší přehled čtenáře, uvést v publikaci celkový počet zpracovaných hesel. Pisatel této „zprávy o knize“ by uvítal jednoznačné definice termínů, jako je deficience, deficit a defekt, které se často vedle sebe uvádějí a v nichž panuje v naší i zahraniční literatuře nejednota, či spíše chaos. Některé kresby ultrastruktur by bylo lépe nahradit elektronoptickými mikrofotografiemi. Použití barev v kresbách by tu zvýšilo jejich atraktivitu, ale i výrobní cenu.

Předložený slovník encyklopedického typu je tedy vítanou příručkou („companion volume“) nejen učebnic imunologie, ale i jiných biomedicínských publikací, do jejichž náplně imunologie dnes proniká. Publikace prokázala svou jedinečnost opakovanými vydáními i překlady. Dva autoři slovníku jsou Slováci, zatímco třetím autorem je Čech. To dokazuje, že publikace má česko-slovenské základy a může být užitečná jak pro českého, tak pro slovenského čtenáře, ať akademického profesionála, či pregraduálního a postgraduálního studenta.