Divadlo Semafor se stalo hned v prvních letech své existence líhní slavných hitů, které se hrají dodnes. Písně Suchého a Šlitra vstoupily do povědomí posluchačů v podání největších hvězd naší pop music, od Karla Gotta přes Hanu Hegerovou, Evu Pilarovou až k Waldemaru Matuškovi. „Zlatá šedesátá“ skončila, Jiří Šlitr zemřel a Jiří Suchý se svým ansámblem se ocitl v nepřízni mocných. Podařilo se mu vyvzdorovat si svůj prostor a dodržet nepsané pravidlo, že kdo chce vidět hezké holky a slyšet skvělé písně, musí do Semaforu!
K šedesátým narozeninám divadla Semafor uspořádal Tomáš Edelsberger vůbec první autorizovaný zpěvník tří set písní, do kterého vybral písně z šest desítek let dlouhé historie této naší přední divadelní scény.

Divadlo Semafor bylo od počátku hnízdo, v němž se líhly písničky. A za šedesát roků, co Semafor existuje, se jich vylíhlo pozoruhodné množství, si myslím. Některé se zavděčily širšímu společenství posluchačů a staly se z nich hity, jiné se obrátily na ty, kteří našli zalíbení v komornějších písních, a ti i oni nám byli milí.
Dnes dochází k vydání zatím nejrozsáhlejšího výběru a obzvláště sympatické je, že nezůstalo jen u těch minulých, dobře známých, ale že jsou tu předkládány i písně, kterým se zatím nepodařilo představit se širší veřejnosti a to je mrzelo. Dneska se radujou se mnou. A pokud se k nám přidáte i vy, kteří toto dílko třímáte v ruce a čtete mou předmluvu, bude naše radost společná.
Jiří Suchý