Luboš Andršt (* 26. července 1948), český hudebník a pedagog. 
Na kytaru se učil hrát ve 14 letech, od roku 1966 se věnuje výhradně hudbě. Začínal jako amatér v kapelách Roosters, P67, Colour Images, Double Time. V roce 1969 založil první profesionální skupinu Blues Company Ltd. Krátce hrál s legendární skupinou George & Beatovens, v roce 1970 se stal členem skupiny Framus Five, s níž nahrál album Město Er (1971). Po rozpadu Framus Five hrál ve skupině Jazz Q (alba Pozorovatelna, 1973, Zvěsti, 1977), v roce 1973 zakládá vlastní bluesrockovou kapelu Energit (alba Energit, 1975, Piknik, 1978, Time’s Arrow, 2017), která postupně přešla na instrumentální repertoár – jazzrock fusion. V posledních letech ji v její původní verzi obnovil. Hrál v duu s Emilem Viklickým nebo Zdeňkem Hráškem. V roce 1981 vydal sólové album Capricornus a založil novou vlastní kapelu Luboš Andršt Blues Band, v níž se během let vystřídala řada zpěváků: Peter Lipa, Ignatz Netzer, Ronny Gray, Tonya Graves, Ramblin Rex, Reesie Davis ad. Na konci 80. let se vrátil do skupiny Framus Five (album Snad nám naše děti..., 1988), s níž vystupuje dodnes, podobně jako s triem Prokop–Andršt–Hrubý. Spolupracoval na řadě projektů jiných umělců (Marián Varga, Helena Arnetová, Marta Kubišová, Pražský Big Band, Michel Montanaro, Eva Svobodová, trio Brabec–Janda–Andršt ad.). V devadesátých letech založil svůj jazzový kvartet Luboš Andršt Group (alba Imprints, 1992, Acoustic set, 1996, Moment in Time, 2008). Zahrál si společně s významnými zahraničními muzikanty, např. s Paulem Jonesem, Danou Gillespie, Katie Webster, Danim Robinsonem, Johnem Primerem ad. Nejvýznamnější událostí jistě bylo, když se stal zvláštním hostem B. B. Kinga při jeho koncertech v Praze a ve Zlíně (1998, 2000). Jako hudebník procestoval Luboš Andršt řadu zemí. Kromě evropských destinací vystoupil i v odlehlejších krajích, např. v Alžíru, Japonsku, Hong-Kongu, na Kubě, v USA nebo v Kanadě. V roce 2013 vystoupil s Michalem Prokopem a Janem Hrubým na americkém festivalu Chicago Blues Festival. Natočil téměř dvě desítky vlastních alb a na řadě nahrávek se podílel jako host. Napsal učebnici Jazz, rock, blues (1988, 2007) a v roce 1999 byl autorem vzdělávacího pořadu České televize Kytarová klinika.

Ondřej Bezr (* 14. listopadu 1968), český hudební publicista.
Od roku 1989 přispíval do časopisu Rock Revue, později do magazínu Rock & Pop, v letech 1992–2002 byl jeho redaktorem. Nyní je redaktorem kulturní rubriky Lidových novin a šéfredaktorem kulturního magazínu UNI, současně spolupracuje s několika dalšími periodiky. Je dramaturgem mezinárodního festivalu Blues Alive v Šumperku, který získal v roce 2019 od americké The Blues Foundation nejvýznamnější oborové ocenění Keeping The Blues Alive Award. Knižně dosud vydal: Beaty bigbeaty breakbeaty – Průvodce moderní hudbou 90. let (člen autorského kolektivu, 1998), Vladimír Mišík – Letní rozhovor s Ondřejem Bezrem (1999), Marek Brodský – Celý to mám v mlze (2003), Pětadvacet – rozhovory s českými muzikanty (2004), To je hezký, ne? Rozhovor s Vlastimilem Třešňákem (2007), Vladimír Mišík – Letní rozhovor s Ondřejem Bezrem (2., rozšířené vydání, 2007), ... a to je blues – Antologie textů blues a o blues (s Michalem Šandou, 2010), Vladimír Mišík – Byl jsem dobrej. Rozhovory s Ondřejem Bezrem (3., přepracované a rozšířené vydání, 2017), Fotografie, které hrají (editor, 2018), Luboš Andršt – Ještě hraju vestoje (2020).