Michal Bystrov (*1979)
Absolvoval VOŠ při Konzervatoři Jaroslava Ježka (hudebně dramatický obor), studium bohemistiky na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy neukončil. Publikoval stovky článků v Lidových a Hospodářských novinách, Deníku, Reflexu, Respektu, UNI, Rock & Popu a dalších médiích. Překládal hudební biografie (Beatles, Pink Floyd, Bob Dylan, Led Zeppelin, Paul Simon, Freddie Mercury, Bruce Springsteen). Autorsky se prosadil knižní trilogií Příběhy písní (2009–2015) o historii starých zlidovělých skladeb. S ní volně souvisí úspěšný projekt Wabi & Ďáblovo stádo, na jehož dramaturgii se podílel. Napsal sbírku básní pro děti Nech ten mech, kterou ilustroval Petr Nikl (Nejkrásnější česká kniha roku 2014 v kategorii Literatura pro děti a mládež). V roce 2016 sestavil obsáhlou antologii Od samomluvy k chóru aneb Písniček se držte! s podtitulem Čtení o české lidové a zlidovělé písni. V roce 2017 se stal editorem knihy Neučesané vzpomínky Vladimíra Bystrova. Roku 2019 přišel s knihou literárně-historických bádání Příběhy spadlé pod stůl (a zametené pod koberec). V roce 2020 vyšla jeho poezie v knize Všechna hvězdná znamení. Téhož roku vstoupil do Českého PEN klubu a vydal knižní rozhovor se zpěvákem Michalem Prokopem (Michal Prokop – Ztráty a návraty).

Marta Bystrovová (*1947)
Studentka žurnalistické fakulty pracovala v tištěných médiích od roku 1966. Čtvrt století byla zaměstnána ve Svobodném Slově, kde vedla kulturní rubriku. V prosinci 1989 se zde stala zástupkyní šéfredaktora. Roku 1991 nastoupila do Lidových novin, kde založila první sobotní přílohu Nedělní Lidové noviny. Mezi lety 1995 a 1999 působila jako šéfka kultury v časopise Týden, poté se vrátila na stejný post do LN. Do tohoto deníku píše dodnes. Několik let vedla seminář žurnalistické tvorby na Fakultě sociálních věd Univerzity Karlovy. Je členkou etické komise Syndikátu novinářů ČR. Píše pod jménem Marta Švagrová.

Zdeněk Hazdra (*1983)
Vystudoval historii na Filozofické fakultě Univerzity Palackého v Olomouci. Zabývá se novodobými českými dějinami, zejména problematikou šlechty v letech první republiky, během nacistické okupace a komunistické diktatury. K tomuto tématu publikoval například monografii Šlechta ve službách Masarykovy republiky. Mezi demokracií a totalitními režimy (2015). Věnuje se též popularizaci novodobých dějin: ať už jako autor, či spoluautor publicistických článků, výstav a scénářů k hudebně-literárním pořadům, nebo ve formě spolupráce na televizních a rozhlasových dokumentech. Od května 2014 je ředitelem Ústavu pro studium totalitních režimů.