Pavla Lidmilová (1932–2019), česká překladatelka z portugalštiny a španělštiny. Vystudovala češtinu a španělštinu na Filozofické fakultě Univerzity Karlovy, pracovala jako redaktorka v Československém rozhlasu Praha (1959–1962), v Československé akademii věd (1962–1992). Doktorát z filozofie získala na FF UK v roce 1972, a to za práci o vývoji brazilské regionální prózy a její proměně v díle Joãa Guimarãese Rosy.
Do češtiny uvedla např. portugalského básníka a prozaika Fernanda Pessou, Luíse de Camőese, Eugénia de Andrade či romány Josého Cardosa Pirese. Mezi brazilskými autory přeložila např. Joãa Guimarãese Rosu, Lygiu Fagundes Tellesovou, Clarice Lispectorovou a Paula Coelha. Kromě jiného sestavila a přeložila i sbírku brazilských indiánských bájí a pověstí Poronominare (1995).