Prozaička, filmová scenáristka a publicistka Eva Kantůrková (rozená Sílová, poprvé provdaná Šternová, * 11. 5. 1930 v Praze) pracovala v letech 1949–50 jako redaktorka Mladé fronty. Po maturitě (1951) studovala filozofii a historii na FF UK. V letech 1956–58 byla tajemnicí ČSM na Strojní fakultě ČVUT, poté v domácnosti. V roce 1966 nastoupila do Československého ústředí knižní kultury. Od roku 1967 byla spisovatelkou z povolání. Patřila k prvním signatářům Charty 77, v roce 1985 byla její mluvčí. Po zahraničním vydání knihy rozhovorů Sešly jsme se v této knize a po zadržení francouzského kamionu se zakázanou literaturou na českých hranicích byla v květnu 1981 obviněna z podvracení republiky a zatčena; v březnu 1982 byla propuštěna bez soudu, ale trestní stíhání proti ní bylo zastaveno až v prosinci 1989. Patřila k zakladatelům Občanského fóra, v letech 1990–92 byla poslankyní ČNR a členkou jejího předsednictva. V letech 1994–96 a 2005–2007 byla předsedkyní Obce spisovatelů, 1998–2000 ředitelkou Odboru literatury a knihoven Ministerstva kultury ČR, od roku 2003 členkou Rady pro rozhlasové a televizní vysílání a od roku 2006 prezidentkou Akademie literatury české.