V první části knihy autoři seznamují čtenáře s anatomickými a histopatologickými charakteristikami peritoneálního povrchu a základní charakteristikou cytoredukční chirurgie (CRS) a hypertermické intraperitoneální chemoterapie (HIPEC). Tato léčba se postupem času stala standardem pro vybrané nádorové entity peritoneálního povrchu. A to přesto, že stále většina lékařů definuje postižení peritonea jako terminální stav nádorového onemocnění, bez možnosti léčby.

Toto jistě platí pro některé typy zejména sekundárních nádorů peritonea, avšak u některých typů nádorů dokáže tato léčba významně ovlivnit celkové přežití nemocných či období bez rekurence a některé pacienty i zcela vyléčit.

V samostatných kapitolách je zpracována epidemiologie nádorů peritoneálního povrchu, aktuální pohled na patologickou klasifikaci, skórovací systémy pro popis rozsahu peritoneální karcinomatózy, možnosti diagnostiky peritoneálního rozsevu, indikační rozvaha a kritéria pro provedení CRS a HIPEC. Operační výkon a následný HIPEC představují extrémní zátěž pro organismus s obrovským rizikem pooperační morbidity.

Nevhodná indikace může vést k prokazatelnému růstu počtu komplikací a zbytečnému rozladění jak na straně ošetřujících lékařů, tak i pacientů a managementu zdravotnického zařízení. Autoři prezentují techniky a postupy vlastní operační preparace při cytoredukčním výkonu a peritonektomii a také techniky a použité režimy cytostatik během fáze HIPEC. Tato stať je jedinečným výstupem vlastních zkušeností a modifikací chirurgického výkonu. Prezentuje příklady použitých cytostatik a délky hypertermie podle jednotlivých typů nádorů peritoneálního povrchu.

Autoři se zabývají i pooperačními komplikacemi, významem systémové chemoterapie, režimy a indikacemi (ve spolupráci s Onkologickou klinikou Fakultní nemocnice Olomouc). Popsán je i systém mezinárodní spolupráce a vzdělávání v oboru cytoredukční chemoterapie.