Naše národní literatura pojednávající o ultrasonografických zobrazovacích metodách byla obohacena o další titul. Ten je mimořádný ve dvou aspektech: problematika, jíž se zabývá, nebyla v naší literatuře (na rozdíl od jiných orgánových aplikací ultrasonografie, např. kardiovaskulární nebo gynekologicko-porodnické) ještě zpracována a i v zahraničním písemnictví patří k ojedinělým. V roce 1995 sice V. Šimonovský vydal Sonografii trávicí trubice včetně sonografie akutní appendicitidy, ale rozsah, náplň a cíl knihy byly zcela odlišné.

Autor publikace je praktikující chirurg s dlouhou klinickou zkušeností, který současně zvládl techniku ultrasonografického vyšetření břišních orgánů. Tato výjimečná kombinace mu umožnila shromáždit široké spektrum ultrasonografických nálezů ověřených pozdější operací. Tuto specializovanou databázi vytvářel celých deset let. Vlastní struktura knihy je odvozena z chirurgické klasifikace náhlých příhod břišních navržené naším předním chirurgem prof. Niederlem. Jak sám autor předznamenává, kniha neměla být a ani není učebnicí, je spíše atlasem. Základem je obrazová dokumentace, doprovodný text jen komentuje sonografický obraz. Vedle originálního ultrasonografického obrazu (někde jsou uvedeny výřezy nebo různý stupeň zvětšení - zoomu) je zmenšený obraz s vkreslenými konturami a popisy zobrazených struktur. Všechny ultrasonografické obrazy jsou průřezové skeny získané při dynamickém dvourozměrném snímání. Do kompletnosti obrazu (mi) chybí barevné kódování krevního toku, jeho charakteru a kvantity a jeho event. změn. I když se autor snaží zdůvodnit (pro čtenáře?) jeho nevýznamnost, skutečnost, že cévní zásobení hraje více či méně významnou roli i při některých náhlých příhodách břišních (či většině), asi jen těžko popře.

Kniha je rozdělena do tří oddílů: Zánětlivé břišní příhody (141 stran), Ileózní příhody (64 stran) a Ostatní (23 stran). V prvním oddílu je nejvíce místa věnováno akutní apendicitidě a její diferenciální diagnostice (60 stran), nejméně pak gynekologickým afekcím (7 stran). Kdyby tuto podkapitolu psal gynekolog-ultrasonografista, pravděpodobně by její rozsah zvětšil (nebylo by vhodné raději požádat o napsání této části gynekologa-sonografistu?). V druhém oddíle je nejrozsáhlejší kapitolou Ileus tenkého střeva (30 stran), ileu tlustého střeva byl věnován poloviční rozsah. Jako kardiologicky zaměřenému internistovi mi chybí v kapitole Ostatní sonografická diagnostika aneuryzmatu břišní aorty.

Reprodukované skeny jsou převážně dobré, některé velmi dobré úrovně. Jejich kvalitu jistě ovlivnila technická kvalita přístroje (byly použity dva typy přístrojů), pracovní frekvence sondy (měniče) i eventuální úprava obrazu zvětšováním. Popisy obrazů jsou stručné a výstižné - i když by někde formulace zasloužila větší přesnost nebo správnost (např. na s. 17 formulace »rovina kmitání sondy« je chybná - sonda nekmitá!, nebo snaha určit ze sonografického nálezu, zda jde o aerobní nebo anaerobní infekci). Pokud lze soudit, způsob vyšetřování cév pulzní dopplerovskou technikou nebyl vždy správný (až 90 st. úhel paprsku na předpokládaný směr toku krve, uložení vzorkovacího objemu do příčného průřezu cévy aj.).
Odborný text zakončuje seznam literatury (domnívám se, že 28 citací na 256 stran textu je skutečně málo) a stručnější rejstřík. Nakladatelství Maxdorf je nutné pochválit za péči, kterou výrobě obrazově velmi náročné knihy věnovalo.

Komu knihu doporučit? Především pracovníkům oddělení zobrazovacích metod (protože jen oni mohou odpovědně u náhlých příhod břišních rozhodnout o preferenci ultrasonografického vyšetření před vyšetřením výpočetní tomografií) a chirurgům, (protože právě oni budou vyžadovat a používat to nejvýhodnější vyšetření).