Ačkoliv problematika naléhavých stavů v oftalmologii byla odborné veřejnosti již předložena, pozměněná terapie, nomenklatura, zpřesnění diagnostiky i vyšší počty některých infekčních stavů předního segmentu oka a úrazů vedly autorky k novému zpracování.

Časná diagnóza akutních stavů a okamžité adekvátní léčení může v mnoha případech obnovit funkce nebo zachovat použitelný zrak. Nejčastější příčiny náhlé ztráty nebo zhoršení zraku jsou uvedeny v první kapitole a jsou doplněny přehlednou tabulkou pro rychlou orientaci. Pozornost je v této části mj. věnována zánětům zrakového nervu, sklivcovým hemoragiím, odchlípení sítnice a glaukomovému záchvatu. Infekce nebo záněty řadí autorky do urgentních stavů postihujících očnici, víčka a slzný systém, spojivku, rohovku a uveu. Jednotlivé infekce jsou pečlivě popsány a doplněny vynikající fotodokumentací jednotlivých diagnóz z archivu autorek.

Rozsah poranění víček, periorbity nebo orbity může být velice široký - od prosté oděrky na kůži až po rozsáhlou ztrátu tkání a fraktury kraniofaciálního skeletu. Mohou být samostatné (po úderu) nebo součástí polytraumat, např. při automobilových haváriích. Tyto stavy jsou zachyceny v kapitole s názvem Urgentní stavy související s úrazy oka.
Při ošetření poraněného oka je nutno vždy stabilizovat životně důležité funkce a pak přednostně ošetřit trauma oka. K základnímu vyšetření zraněného v klinické praxi je vždy nutno zjistit zrakovou ostrost, činnost víček, motilitu bulbu a pupilární reakce! Ostrá i tupá poranění očnice jsou vždy závažná, neboť bývají ještě sdružena s dalšími poraněními lebky. Při podezření na frakturu orbity nebo přítomnost cizího tělíska je nutno provést RTG vyšetření, ultrazvukové vyšetření nebo CT (upřesní rozsah fraktury!).
Také např. u poranění víček a slzného aparátu je důležité zjištění mechanismu úrazu, neboť i banální natržení víčka může skrývat těžké postižení oka. Vždy je nutno pomýšlet na přítomnost cizího tělíska - zejména u dětí!
Dále je věnována pozornost poraněním bulbu nepenetrujícím (poranění, která primárně nenarušují celistvost obalů) i penetrujícím (nejsou příliš vzácná). Uvedeny jsou mechanismy úrazů (důležitá anamnéza!), rozsahy poškození, strategie léčení a pozdní komplikace. Traumatické poškození zrakového nervu (přímé i nepřímé) tvoří závěr kapitoly.

Seznam odborné literatury a rejstřík jsou samozřejmou součástí této velmi užitečné publikace. Vynikající obrázky jednotlivých postižení, názorné a doplňující přehledné tabulky dělají z předkládané publikace velice cenného pomocníka pro určení časné diagnózy, k optimální léčbě i k minimalizaci následků náhlých příhod v očním lékařství. Bude jistě vítanou příručkou pro mladé oční lékaře i lékaře v terénu, kterým mj. usnadní diagnostické a hlavně kompetenční rozhodování.