První elektroencefalografickou křivku (EEG) z neporušeného povrchu hlavy zaznamenal Hans Berger, psychiatr působící v Jeně, v roce 1924. Již tehdy pozorované rytmy rozdělil na alfa (8-13 Hz) a  beta (14-30 Hz). Rovněž popsal útlum alfa aktivity při otevřených očích (dle mezinárodní terminologie alfa-atenuační reakce). Tato reakce zástavy či blokády alfa-aktivity má psychický korelát v podobě zvýšené pozornosti. Později se tohoto jevu snažili využít někteří autoři k testování inteligence. Ovšem ani běžné psychologické testování, ani samotná elektroencefalografická analýza neposkytují přesný obraz o chování a myšlení člověka. Proto byla zavedena kvantitativní analýza amerických autorů QEEG - čeští autoři zpřesňují na kvalitativní i kvantitativní analýzu.

Výsledky QEEG a psychotestů jsou však někdy nejednotné, protože se také používají různé metody psychologické, technické i matematické. Používané testy a analýzy EEG českých autorů byly platné v 90 %, a to pro děti a mládež ve věku 6-8 let a 15-20 let. Dospělé osoby mají jiné normy. Praxe ukázala nevýhodu úzké specializace příslušných diagnostiků - psychologové obvykle neumějí pracovat s EEG a odborníci na EEG neznají psychologickou diagnostiku. Proto je nutné, aby tito odborníci rozšířili svou specializaci a naučili se práci toho druhého!

Autor popisuje podrobně metodiku, při které se prováděla analýza EEG křivek s matematicko-statistickou analýzou u záchvatů absencí, multivariační analýza EEG spektra u zdravých osob, u osob s psychózou a s intrakraniálním tumorem a dalšími. Ve většině případů šlo o EEG analýzy během vigility, ve spánku, v epileptickém záchvatu, u apalického syndromu a během současně probíhajících krátkých psychologických testů.
Z každého testu byl vybrán vzorek pro další analýzu. Následně byly pro snazší orientaci převedením z konkrétních dat z frekvenční analýzy vytvořeny škály barev, tzv. mapy (BEAM),  kde je odstupňovaná energetická mohutnost jednotlivých frekvencí dána určitou barvou (škála barev je vždy pro snazší orientaci přiložena). Frekvenční analýzy a mapy i koherenční funkce jsou provedeny v programové verzi.

Následují výsledky šetření, které sestávají z podrobných kazuistik, přesně dokumentovaných případů s podrobnými vysvětlivkami EEG záznamů a jasným odborným vyhodnocením. Jedná se o nejvíce instruktivní část publikace, která podává zcela názorný obraz postupů a technických možností vyšetření jednotlivých diagnóz i psychologických záznamů.

V části nazvané Diskuse a souhrn je opětovně zdůrazněn význam kombinace psychologického testování se současnou registrací psychologických funkcí (EEG např. prozrazuje přetrvávající dyslektickou poruchu i poté, kdy se dyslektik naučí poruchu překonávat!). Poznatky jsou shrnuty do 22 bodů!

Součástí textové části jsou vynikající instruktivní záznamy EEG, barevné znázornění frekvenčních map a doplňující schémata ukazující elektrickou aktivitu mozku, thalamokortikální okruh a tři různé druhy stavů (při zavřených očích, při otevřených očích a při testech) a dále statistické výsledky změn na EEG u dětí s jednotlivými diagnózami. Rozsáhlá odborná literatura a seznam zkratek jsou samozřejmostí předkládané publikace, která bude velice atraktivní i pro zahraniční odborníky pro své jedinečné pojetí v synchronním českém a anglickém textu.
Určena je psychologům klinických oborů i psychologům v pedagogicko-psychologických poradnách, neurologům, psychiatrům a všem odborníkům, kteří potřebují objektivizovat výsledky svých psychologických vyšetření.