Předmluva
Když jsem byl pověřen odpovědným a z mého pohledu i čestným úkolem napsat předmluvu k této knize, chystal jsem se právě na krátkou exotickou dovolenou a rukopis jsem si vzal s sebou. To jsem ještě netušil, že se na malinkém ostrůvku uprostřed Indického oceánu na Maledivách dostanu do podobné situace, v jaké byl autor knihy při svých plavbách. Kamarád Jarda si přetrhl Achillovu šlachu a musel jsem ho provizorně ošetřovat a dopravit do Prahy k operaci.
Při té příležitosti jsem si znovu uvědomil, v jak rozdílných podmínkách jsme my lékaři nuceni medicínu provozovat, a utvrdil jsem se ve svém dávném přesvědčení, že dělat dobrého praktika je to nejzodpovědnější v medicíně. Přednosta špičkové kliniky, ověnčený tituly před i za jménem, má při diagnostických a léčebných rozhodováních kolem sebe tým odborníků a možnosti dalšího pomocného vyšetřování nemocného k přesnému stanovení diagnózy. Praktický lékař má tyto možnosti značně omezené a musí se moudře rozhodnout, jak se o kterého pacienta postarat či kam jej odeslat. Jeho rozhodnutí často určuje zásadním způsobem osud nemocného.
Dělat lodního lékaře znamená dělat praktického lékaře v podmínkách, kdy nejbližší specializovaná péče může být vzdálená mnoho set námořních mil, a lékař si musí vždy vědět rady jak zachránit život námořníka. Z tohoto pohledu jsou pro nás pro lékaře poznatky publikované v této knize velice vzácné, poučné a důležité.
Ale to je jenom jeden aspekt, proč si knihu přečíst. Za neméně důležitou součást tohoto cestopisu považuji líčení situace v asijských totalitních režimech. Je to neocenitelné svědectví, které je nutno zachovat pro budoucí generace a které je navíc podáno velice poutavým a vtipným způsobem. Předlistopadové podmínky v naší zemi většina z nás zažila a byly opakovaně předmětem televizních pořadů, vyšla řada knih a publikací. O tom, jaká byla situace v jiných zemích, máme pouze kusé zprávy, a o zemích, jako je třeba Vietnam, žádné. Autor s osobitým humorem referuje, do jakých absurdit mohla lidstvo dovést kombinace východní filozofie s marxismem. Do této mozaiky zapadají i pozoruhodná setkání s krajany, našimi experty či diplomaty a jejich socialistický pohled na práci lékaře jakožto neplacenou službu.
Autor zůstává věrný svému dobrému vypravěčskému stylu, který prokázal ve své první knize, prokládá líčení vtipnými glosami a neotřelými přirovnáními, která text patřičně oživují. Jakožto jeho kolega, ale srdcem i námořník, chápu jeho citový vztah k lodi, moři a širým dálkám, který možná může být čtenáři, jenž není takto zaměřen, poněkud vzdálený.
Myslím si, že kniha je zdařilým pokračováním nastoupené autorovy spisovatelské dráhy, a těším se na další jeho díla.