Systémová autoimunitní onemocnění jsou klinicky charakterizována postižením řady různých orgánů s častou manifestací v oblasti muskuloskeletálního aparátu. Jedná se o značně heterogenní skupinu nemocí, jejichž spojujícím rysem je postižení krevních cév, pojivové tkáně a přítomnost různých druhů autoprotilátek. Významným rysem je překrývání klinických či imunologických abnormalit. Každé z těchto onemocnění má však své specifické projevy, které většinou dovolují diagnostické zařazení. Autor se v publikaci zabývá etiopatogenezí těchto onemocnění, problematikou autoprotilátek, dále probírá jednotlivá onemocnění z hlediska definice, epidemiologie, etiopatogeneze, klinického obrazu, vyšetření, diagnózy a terapie. Kniha tak poskytuje praktickým lékařům informace, jež jim pomohou určit přesnou diagnózu a zvolit vhodnou terapii.