»V rozhovoru dvou hudebních publicistů různých generací vzpomíná Jiří Černý na práci v týdeníku Mladý svět, rozhlasovou hitparádu Houpačka, své knihy, články pro Melodii, Gramorevui a další časopisy, ediční přípravu nahrávek Karla Kryla. Hovoří o době, kdy byl šéfredaktorem časopisu Rock & Pop, o svých poslechových pořadech - Antidiskotékách, o práci pro rozhlas a televizi. Knížka je zároveň obrazem proměn české populární hudby v posledních pětačtyřiceti letech - Jiří Černý totiž byl přímo účasten mnohého z toho, co hudební scénou hýbalo.«

Toto je charakteristika knihy ze záložky. Je to tak, ale ještě je tam mnohem víc. Vzpomínání na úplné novinářské začátky, dětství, rodinu, politické souvislosti té které doby, kolegy novináře, muzikanty, zpěváky.

Mladší kolega - publicista Riedel se velice dobře na tento rozhovor připravil. Prokázal velkou informovanost o různých aktivitách zpovídaného v průběhu mnoha let a mohl mu tedy klást spoustu velmi podnětných otázek. A Jiří Černý, jak je jeho zvykem a jeho velkým kladem, na ně odpovídal velice upřímně. I když samozřejmě je knížka přitažlivá tématem především pro ty, kdo se nějakým způsobem zajímají o populární hudbu, myslím, že zaujme i další čtenáře, například informacemi z politického pozadí toho kterého časopisu, kulturního okruhu, hodnocením či otázkami týkajícími se konkrétních osob ze světa totalitní a později i postkomunistické kultury včetně spolupráce s StB.

Kniha je napsaná velice svěže a čtivě a věřím, že čtenáři Českého dialogu si o »tom dlouhém Jirkovi s největší botou v ČR, který psal za komunistů tak, že si vysloužil veliké renomé u čtenářů a veliké problémy u StB, a pak v listopadu 1989 vyčníval ze všech tribun, zvláště vedle menšího Václava Havla,« rádi přečtou a třeba ho i pozvou, aby jim tam či onde ve světě uspořádal Antidiskotéku (nebo se na některou zastaví při návštěvě v ČR).