Autoportrét (1966)
Věnování
Útěk
Zastavení

Apokalypsa (1965–1966)
Apokalypsa I
(Cítil jsem hebkost ženských ňader)
Galerie
Giorgioneho ležící Venuše
(Počasí přichází s kalendářem)
Kocovina slov
Krajina
On
Sexepíl
Návrat
Pohlaví
Únik
Své generaci I
Ještě dnes mám svou postel
Devatenáctá šílená noc
Řeka
Smích
Sebevražda
Sám
Svátek mrtvých
Apokalypsa II
Šok o půl páté
(Každý den znovu a znovu)
(Jen dlouhé vlasy budu mít zadarmo)
(Ještě mi v životě něco chybí)
Blahobyt
(Nedovedu bejt laskavej k publiku)
(Člověk potřebuje to boží vnuknutí)
Voda
(Až jednou potkáte)
(Apokalyptičtí jezdci)
(Mám začít tím)
(Ráno se probouzím unaven)
(Nejpodivnější události stále se dějí)
Žena
(Ohlédni se za sebe)

Generaci (1966)
Své generaci II
Město
Hradčany
Křídla
Práce
Máj
Sebevrah
Rekviem za vlasy I
Rekviem za vlasy II
Beatový koncert
(Zdá se mi)
(Ze své židle poulím na všechno oči)
(Procitáme teprv ve škarpě)
Trochu jiná láska
Jsem živ
Svět je divnej
Rok života
Jedna vteřina z psychiatrické léčebny
Publiku
Dobré publikum
Je tady příliš dobrého umění
Gauguin
Otcové
Svědomí
(Jestli jsme nedílnou součástí celku)
Inflace času
Bez přestávky hned po hliněném hrnku
(Utopeni ve slovech)
(Zastavili jsme se rovnou pod sluncem)
(Mé dítě, svět mě kope do rozkroku)
(Co je to katastrofa?)
(Ptám se)
Výstavní síň

Kočí (1967–1971)
Kočí
(Zastavte se)
Transfuze slunce
(Jsme stvořeni)
(Smrt a zrození)
Symfonie života
(Jsme všichni jako vodní rostliny)
(Po každém doznívá jeho jméno)
(Stojíš mi za to)
(A tak bych to měl začít nějak silně)
(Co se to skrývá)
(Pozor na kolotoč v sobě!)
(V úterý dlouho do noci)
Jojojo
Vím
Obraz
O objektech subjektivně
(Hledání příčin)
(Seděl jsem sám u stolu)
(Unikl jsem věcem)
(A tak jsme se potkali)
Mona Lisa
(Podávám svědectví)
(Se vším, co ti chci říct)
Poslední den
Projev
(V hudební skříni řve písnička)
Dopis
(Co mi není jasné)
(Pozornost je někde jinde)
Století
Mír
Prdele
Noc
Zpověď
(Viděl jsem dnes blbost)
...A poznal, že dobré jest
Řeči
Kladivo
(Pane, Ty víš to docela dobře)
(Tiše seď a poslouchej)
(Když si představím život)
(Už jsem si stačil velmi dobře všimnout)
První divák
Na všechny strany je nekonečno
(Já malý člověk)
(Nemůžu se zbavit pečetě na duši)
(Tak nevím)
(Poručil jsem nohám)
(Kdo vstoupí)
Touha I
Touha II
Touha III
Mozek
Člověk
(Sestrou nenávisti je pýcha)
(Kam vůle osudu postaví nás)
Válka karet
(Slunce jde tiše oblohou)
(Otevři se)
(Když uděláš krok vpřed)
(Jak zabránit tomu)
(Dívku, kterou neznám)
(Večer za večerem)
(Nepočítaný horečnatý pocit)
Věnování
(Člověk hledí na krajinu)
(Máš dvě oči)
(Je to pitomý)
(Když člověk vyjde)
(Obrovská koule neznámého původu)
(Noha si šlape)

Kulisy domů (1970–1973)
(Jestli vyplavou na povrch slova)
(Sedím a nedělám nic)
(Když se někomu něco líbí)
(Kdo kácí v lese nejsilnější stromy)
(Městečko Jihlava na vršku stavěné)
(Světla, potlesk, úspěch)
(Přichází v obyčejných šatech)
(Musím říct)
(Úsilím několika vynikajících jednotlivců)
(Když se přiznávám ke klamu)
(Klepou se mi ruce)
(Je těžké dneska být)
(Začala mě pobolívat hlava)
(Pět holek u stolu)
(Vím už o tom velmi dlouho)
(Je podzim)
(Lidé stojí na místě)
(Dívám se na věci kolem)
(Ach vy anonymní diváci)
(Ukažte mi toho)
(Na křídlech naprosté nedůležitosti)
(Měl bych už začít vážně přemýšlet)
(Mé tělo a moje milá duše)
(Strome, kam prorůstáš)
(Zdá se, že nahoru)
(Přišel jsem tě varovat)
(Kdo nezná krásu)
(Ptal jsem se snu)
(Mám duši)
(V temných hlubinách tichého světa)
Příběh pěti čar
(Tak jako neumím rozbít sochu)
(Snad po sobě nechat několik stránek slov)
(Ani jsem netušil)
(Nepřekvapuje mě divná věc)
(Prožil jsem už tolik dní života)
(Ze strachu kdesi v sobě)
(Kde je to lůžko ve mně)
(Tak aby to bylo černý na bílým)
(Nikdy jsem nemyslel)
Šedý rosol
(Tvý nohy jak dvě cesty)
(A říkáš, že jeden život)
(Nejspíš to tak bude)
(Díval jsem se)
(Tak nějak nevím)
(Děťátko, dítě, malinkaté dítě)
(Smutek, který probouzí)
(Řekl bych, že už tu s náma není lidská duše)
(Mám málo poetickou duši)
(Den kroky hodin si cestu svou odvíjí)
(Tiché jsou věci)
(Kdo hledá ve slovech)
(Sedím za tmy před svíráním)
(Jak maličký je ostrůvek pravdy)
(Navykl jsem si na tenhle svět)
(Kterejpak z pocitů)
Mám v hubě jak po otázce
(Jelikož už je mi několik let)
(Máme tu slova)
(Ne několik minut)
(Když o tom přemýšlím)
Plnej sál očí a ty se koukají na tebe a co vidí...
(Ještě jsem nezapomněl)
(Člověk je hříšná nádoba)
(Život jako strom)
Ovečky z krajkoví vyhnané
(Nemohu tam bejt)
(Copak jsem komu asi proved)
(V kostele se slzným okem)
(Co udělat s tímhle příběhem)
(Píšu si slovíčka)
(Kampak se poděla lidová písnička)

Klíč pluhu (1973–1974)
Prostěradlo k nerozeznání od ubrusu
Rozdání karet
Polobota místo sklenice
Síla melodie, tedy svobody
Zahrádka s plotem
Gilotina okamžiku pro labutí krk lásky
Totožní jen v nesrovnatelném osamění
Zeleninový stánek na Lipně
Jahody
Něžný let první vločky k lavinovému svahu
Hnutí ve sněhu
Tón na operačním sále ticha
Papírový domeček v ulici
Podzimní pampelišky
Hoblík v cukrárně
(Rovná jsi a přímá)
Sekera dne ve špalku procitnutí
Šnek
Kalendář potoka
Ruka jara
Skleněná kulička
Jezdecký pomník
Svatý Jiří
Meteory
Barevný míč
Piha na bříšku žáby
(Zvuk nejde zadržet)

Soumrak (1974)
(Došlo k veřejné popravě)
Kdo sežere supa mrtvého a hyenu chcíplou
Hajný pověšený hlavou do mraveniště
Papírové mávátko
Ozvěny zamlčení
Balada mlékárna
Milenci královny
Mince přeražené
Brambor rozkrojený i s talířem
Tři miliardy trosečníků
Kam?
Plínky, plachty na voru dvorka
Zvon se srdcem holuba
Andělé na špičce jehly
Skoba ve zdi
Červotoč ve futru dveří
Pavučina v okenní tabuli
Chlup posledního světla na hřebenu červánků
Psaní prstem na zaprášený nábytek
Idea střelené branky
Jak se krájí chleba
Čtyřmetrové střevo z Venuše Mélské
Nohavice – prapory na žerdi dlažby
Podzimní listí na dvoře
Desátého června
(Spousta slov mi proběhla hlavou)

Ateliér (1983–1984)
(Jako staré stromy)
(Jak nebezpečná je myšlenka)
(Tak jako každý den ráno)
(Vteřiny si mohou urazit ruce)
(Jsem ještě na cestě)

Lavička bláznů (1985)

Koryta krve (1987)
(Ve větvích i kořenech krevního oběhu)
(Všude, kam přijdu)
(Černomodré ostnaté housenky)
(Všechno je příliš daleko)
(Narodil jsem se v tichém domě)
(Jako básník už neuzraju)
(Nepamatuji si jména)
(Okolní zdi mi dřou z duše jakési vzpomínání)
(Je před deštěm)
(Voda rozřeže horu)
(Jediný výbuch je slunce)
(Rostlinstvo)
(Jsou věci)
(Rozhozené kostky)
(Všechno, co spí)
(Dopadá-li do místnosti málo světla)
(Když kámen kameni zabraňuje v pádu)
(Zrcadlo mi říká cosi jiného)
(Spíš na tmavé půdě)
(Po čtrnácti letech)
(Jsou ženy)
(Den už si zase vyvrací kotník)
(Teď to ještě jde)
(Nevcházel jsem)
(Vlastníš její prsa)
(Psát o životě)
(Kdo při měření mých básní zjistil)
(Kamkoliv žena vejde)
(A kdy už se začne konečně)
(Odešel jsem z rozvaleného mramorového lomu)
(Nebudu zapírat)
Rotterdam
(Patřil jsi k Praze)

Galície (1988)
(Jsou setkání tak letmá)
(V noci jsem měl sny)
(Lišejník je bílý a žlutý)
(Ty spíš a svět se točí)

Hořký déšť (květen–srpen 1995)
(Dvacet let jsi za mě bojoval)
(Sedíme v jakémsi televizním programu)
(Měl vždy odvahu poťouchlosti)
(Svět zase kvete)
(Nebe už není za oknem temné)
(Spal jsem tak dlouho)
(Je to ve mně jako zeď)
(Jsou dva dny po úplňku)
(Ve filmové válce)
(Žiju v Praze)
(Být akrobatem v hlavě)
(Někde na VELKÉM okraji mého já)
(Dnes jsem se věnoval tělu)
(Průhledem osvětlených dveří)
(Ze spánku jsem vyběhl)
(Byl ještě dítětem)
(Znám už dost svůj čtverec)
(Tak vy teď píšete básně)
(Když je vášeň čistá)
(Vzbudily mě rolničky hlavobolu)
(Vláda se opravdu snaží)
(Všechny nejistoty)
(Venku prší)
(Snad aby se nám pod nohama)
(My psi, co máme čich)
(Je těžká doba)
(Bílé žravé krávy postmoderny)
(Žil jsem v podobenstvích)
(Trouchnivějící lesy)
(Zapnul jsem kompjútr)
(Odjíždění)
(Básní je na světě dost)
(Jsou teplé hlídací dny)
(Jako Ludva z Brumova)
(V tom bezčasí)
(Dvacátá osmá sezóna skončila)
(Noc je rozřachtaná)
(Když chce Holanďan říct nudný)
(Je ticho a bezvětří)
(Byl den tichý)

Cesta k prameni (srpen 1995)

Ediční poznámka