Zuzana Michnová: Země Bójů

Kdejakým rychlokvašeným hvězdičkám či »celebritám«, které vlastně ještě nic nedokázaly a nemají ani pořádné co říct, vycházejí knižně obsáhlé biografie či maxirozhovory a ejhle, takové Zuzaně Michnové stačí pro vyslovení všeho podstatného brožurka o 150 stránkách. Myslím tím soubor jejích textů (psaných především v období kapely Marsyas a pro vlastní album Rány), který je navíc proložen krátkými vzpomínkovými glosami, jež nenápadně a bez okázalosti sledují mezníky zpěvaččina muzikantsky bohatého života. Osobně ladných miniportrétů v duchu »jak já jsem je poznala a viděla« se tu dočkali například Petr Kalandra, Oskar Petr, Jiří Vondráček či Olin Nejezchleba, zaznamenáno je i pár situací či události, jež se přímo váží ke vzniku konkrétních textů (Leopard, Kvůli ní). Michnové básnické vyjadřování je jinak hodně pocitové a jako by v něm někde pod povrchem bublal permanentní neklid i vědomí prchavosti každého okamžiku. Jak poetičtější texty pro Marsyas, tak přímočařejší pro rockové album Rány (s Michalem Pavlíčkem) ovšem zcela obstojí i bez hudby jako čtená poezie.