BENÝŠKOVY PÍSNĚ PSALA „BLBÁ DOBA“, ALE DOBŘE 
Zbyněk Benýšek je znám především jako malíř, prozaik a básník, případně vydavatel někdejší vídeňské exilové umělecké revue Paternoster. Nová kniha s vloženým hudebním CD nazvaná Světlo, paprsek, třpyt doplňuje Benýškův umělecký životopis o rozměr písničkářský.
Benýšek byl jako písničkář nejaktivnější v sedmdesátých letech, kdy vystupoval po boku přátel Vlasty Třešňáka či Svatopluka Karáska ať již na „polooficiálních“ koncertech, nebo po podpisu Charty 77 na utajených vystoupeních bytových. Kniha ovšem shrnuje všechny dochované („řadu textů jsem po svých trasách poztrácel,“ vysvětluje Benýšek) písňové texty z let 1967 až 2004.
Vpravdě obrazotvorné texty Zbyňka Benýška vesměs patří do vzácné kategorie „zpívaného slova“, které se obejde i bez podpory hudby. Sbírka textů vlastně působí spíše jako sbírka básní. Benýšek zaznamenává s osobitou imaginací pocity člověka chyceného „blbou dobou“ normalizace či vynucenou emigrací, jindy jako poetizující kronikář komentuje dobové reálie. Působivé je například rozčarování antichartou v textu Té flétny by bylo škoda.
Vůbec první Benýškovo CD coby příloha knihy obsahuje nahrávky ze třech zcela odlišných období. Domácí nahrávky pořízené v roce 1981, ještě před Benýškovou emigrací, na kterých písničkáři vypomáhal kytarista a hráč na sitár Emil Pospíšil, písně natočené v roce 1985 pro pořady Karla Kryla v mnichovském studiu Svobodné Evropy a nahrávky nové, s muzikantskou účastí Vladimíra Merty a violoncellisty Josefa Klíče. Na albu je také stěžejní Benýškův protestsong Mrzák S., kde postava mrzáka personifikuje pokřivenou totalitní společnost.
Knihu Světlo, paprsek, třpyt zdobí reprodukce Benýškových obrazů a doplňuje šedesátistránková prozaická koláž, vytvořená z autorových vzpomínek a ukázek z jeho povídek a románů.
Mimořádný vydavatelský počin, realizovaný k Benýškovým šedesátým narozeninám, tak plní i roli „ochutnávky“ celého dosavadního díla.