KDYŽ PÍSEŇ TLUČE KŘÍDLY DO OKEN, ZDALEKA NE KAŽDÝ JI CHCE SLYŠET

Knížka Když píseň tluče křídly do oken s podtitulem Šestnáct příběhů z world music je jednou z těch, které nedostaly svůj název pro nic za nic. Pojednává totiž o osudech, jež musejí na naše okna opravdu silně zabušit, abychom si jich vůbec všimli. Nová publikace experta na hudbu jiných národů Jiřího Moravčíka je hlavně o lidech a až pak o tom, co zpívají. Jedno ale souvisí s druhým, a bez základního povědomí o dějinné i současné kalvárii Sámiů, Saharawinců či Ainů nelze pochopit smysl jejich výjimečných písní.
Na první pohled působí Moravčíkovy rozhovory s bardy, krysaři, šamany a čarodějkami z oblastí, které spousta z nás ani neumí ukázat na mapě, hodně exoticky. Ve skutečnosti ale mnohé z těchto tiše zářících hvězd patří k miláčkům tuzemského publika. Například sámijská zpěvačka Mari Boine, jejíž hudební oslava severské přírody letos v listopadu povýší Kulturní centrum Vltavská na obřadní síň. Anebo Tinariwen, saharští bojovníci, zacházející stejně dobře s elektrickou kytarou i kalašnikovem. Za necelý měsíc tyto legendy „pouštního blues“ zahrají v klubu Roxy.

Kde média selhávají
Řeknete-li Sámiovi, že je Laponec, dostanete zřejmě přes ústa. Předci dnešních Skandinávců chtěli menšinu, postupně vytlačenou k polárnímu kruhu, tímto označením zesměšnit (Lapland neboli Laponsko rovná se Hadrákov). Upírali jí právo na vlastní řeč a kulturu, pálili její bubny i upalovali i živé lidi. S podobným jemnocitem zacházeli Japonci se starobylým národem Ainů z ostrova Hokkaidó. Dodnes nechtějí slyšet nic o vědeckém názoru, že japonští samurajové mají ainské geny.
Člověku běhá mráz po zádech z pomyšlení, nad čím vším současná média zavírají oči. Nezbývá než poslouchat alba a chodit na koncerty, třeba zpěvačky Mariem Hassan ze Západní Sahary, jejíž písně jsou jedním z mála svědectví o zoufalém přežívání pouštního národa Saharawinců v uprchlických táborech na jihu Alžíru. „Ďábel je už dávno starý, unavený kretén,“ cituje Jiří Moravčík s povzdechem básníka Ivana Diviše. „Jeho funkci převzal člověk, jeho nejučenlivější a dosud velmi svěží učeň.“