Rockové povídky
Napsal-li Jiří Černý do předmluvy povídkové knihy Jiřího Šeda Beatles přistanou v Praze dnes večer „Čím je Škvorecký pro jazz, tím začíná být Šedo pro rock,“ byl to pro mne pokyn okamžitě knihu přečíst.
Obsahuje tři povídky. Prostřední Rock and Roll Music je krátký popis dospíváni v šedesátých letech u té části generace, kterou oslovil rock. Protože jsem tehdy taky žil a protože jde o skicu nevykalkulovanou, mohu jen říci s Plíhalem: Takhle nějak to bylo.
První, titulní povídka a závěrečná Plyn, pak tvoří jakýsi diptych spojený podobným tématem. Ta první vznikla původně jako povídka filmová, což je na ní dost cítit. Popisuje s velkou znalostí reálií fiktivní příběh o tom, jak se v hlavě jedné pohledné ambiciózní novinářky a mírně nadrženého pracovníka agentury zrodí nápad uspořádat v Praze na Strahově koncert Beatles. Pochopitelně se z toho stane politikum a my můžeme sledovat, jak se postupně do akce zapojuje ÚV KSČ, Kreml, StB či KGB. Děj prozrazovat nebudu, snad jen konstatuji, že to pochopitelně dopadne špatně, a i když jakýsi epilog posouvá konec příběhu do devadesátých let, špatné zůstane špatným. Autorův jazyk je bohatý, charaktery odlišené, jen mi vadily příliš prvoplánové rekvizity děje. Když zástupce armády, tak generál Šejna, když jednání Rusů, tak groteska, když jídlo v Londýně, tak fish and chips a guiness. No, asi je to poplatnost původně filmové představě. U mladší generace asi povídka vyvolá pocit: Tehdy bych žít nechtěl.
Závěrečný Plyn je naopak science-fiction z roku 2028, kdy se Rolling Stones rozhodnou po několika letech klidu zahrát ještě jeden definitivně poslední koncert a vyberou si Prahu. Dlouhá expozice popisuje hédonistický (a u jiné části obyvatel nihilistický) přístup k životu, hlavní hrdina je amorální zbohatlík (dokonce si jako sexuální ukájítko platí hezkou mladou chudou Asiatku). Jako většina populace se stimuluje dýcháním povolené plynné drogy. Situace se změní poté, co jeho stařičký otec zatouží vidět Stouny. Koncert skončí katastrofou, která v důsledcích značně rozmetá celou civilizaci, a hlavní hrdina odchází na venkov, kde zcela mění svůj život. Symbolickou katarzí je zahození prázdné dózy s plynem. Můj dojem je, že v té době bych žít nechtěl.
Povídky jsou svižné, strhující, popisy muziky patří k jejím nejlepším částem. I když si myslím, že Škvorecký je literárně výš, jde opravdu o jedno z nejlepších zachycení rockerství v Čechách v průběhu let a interferencí mezi společností a silným hudebním názorem. Mohu doporučit.