Jan Burian
(* 26. března 1952 v Praze)

Básník, prozaik, hudební skladatel. Jako písničkář vystupuje od roku 1970 většinou sólově za doprovodu klavíru, ale i v různých seskupeních: v letech 1974-85 s Jiřím Dědečkem, v období 1986-88 s Danielem Fikejzem, dále mimo jiné s Vlastislavem Matouškem, v triu Burian-Jeřábek-Janče a v posledním desetiletí nejčastěji se svými syny Janem a Jiřím a skupinou Křehcí muži. Vydal dvanáct písňových alb (Hodina duchů, Černý z nebe, Poesie, Jenom zpívám, Unavený válečník, Zrcadlo, Drtivé jistoty, Blues 4. kategorie, Božskej klid, Dívčí válka, Muži jsou křehcí, Dvanáct druhů samoty). Publikoval písňové texty (Na shledanou zítra), sbírky básní (Hodina duchů, Ženy, muži a jiné básně), paměti (Rychle než to zapomenu), fejetony (Je tu nějaký zavěšený kafe?, Přízrak v nákupním středisku a další příběhy z této jiné doby), televizní rozhovory (Zlaté časy televize, Posezení s Janem Burianem, Další posezení s Janem Burianem - dva poslední tituly společně s Jitkou Kulhánkovou), knihy inspirované vlastními cestami po světě (Cokoli o New Yorku, Cokoli o Dánsku, Sága o cestě na Island, Chilský deník, Ostrovy, majáky a mosty, Výlet do Portugalska aneb Poetický průvodce na cestu tam a zpátky aj.). Pro Českou televizi natočil více než sto třicet pořadů Posezení s Janem Burianem, dále dokumentární cyklus Burianův den žen. Společně s režisérem Pavlem Kouteckým vytvořil sérii dokumentů z Chile (Chilské deníky, Kde je pravda?) a filmy ze severu Evropy Islandská paměť, Žít jako Dán a Bornholm - Mimo sezónu. Několik let moderoval vyhlašování ceny Magnesia Litera. Založil volné sdružení Osamělí písničkáři a organizuje jeho pravidelná vystoupení. Uspořádal vydání pěti Almanachů Burianovy kulturní ozdravovny, několikrát vystavoval své fotografie, každoročně provádí turisty po Islandu a Portugalsku, publikuje v tisku své fejetony, ročně mívá kolem stovky koncertů.