JIŘÍ DĚDEČEK

Moje milá
Moje milá, nezletilá,
k smrti ráda smilní.
To je prima, já jsem zase
trochu pedofilní.

Instruktáž
Vyprávěl jsem Terezce,
co je to ta erekce.
A jak s ní tak hovořím,
všim jsem si, že topořím.

Gigolo
Měla jsem já gigola,
on se mi dal dohola.
Namastil si kapcu,
teď si všímá chlapců.

Neštěstí
Bože, to je neštěstí,
namoh jsem si zápěstí.
Bylo dobrou tradicí,
onanovat pravicí.
Teď klíčové pozice
obsadila levice.

Letci
Co to nebem burácí?
Jaký je to hluk?
Letí, letí čuráci
rychlejší než zvuk.

Notorický sirotek
Po třicáté sedmé vodce
nechovám se příliš krotce.
Porážeje cizí chodce
hledám mezi nimi otce.

Střídání
Má milá je padavka,
sklátila ji kapavka.
Mě zas klátí syfilída,
to se nám to pěkně střídá.

Jiří Dědeček (1953)
Takhle psával dnešní předseda Českého centra Mezinárodního PEN klubu, písničkář, spisovatel a překladatel Jiří Dědeček. Jde o verše z básnické sbírky Slizské písně. Její převážná část vznikla v sedmdesátých letech. Autor z ní občas recitoval při koncertech dvojice Burian & Dědeček. Poprvé kniha vyšla až nyní, v pražském nakladatelství Galén.