I když se ambulantní monitorování krevního tlaku stalo již dávno dosti běžným vyšetřením, přesto není vždy správně nejen indikováno, ale především interpretováno. Jedním z důvodů je skutečnost, že až do současnosti scházel vhodný (rozuměj stručný a odborně přístupný) studijní materiál. Už proto je možno napsání i vydání této malé monografie uvítat. Nejenže vyplňuje v české medicínské literatuře jedno „bílé místo“, ale řadí se bezesporu mezi velmi potřebné knihy.

Kritéria současné diagnostiky i léčby hypertenze jsou uvedena v Doporučeních diagnostických a léčebných postupů u arteriální hypertenze, které vydává (a průběžně aktualizuje; poslední verze je z roku 2007) Česká společnost pro hypertenzi. Účelem této knihy bylo zhodnotit význam dlouhodobého monitorování krevního tlaku chronobiologickými metodami a konfrontovat tyto nálezy se standardními, konvenčně hodnocenými parametry krevního tlaku.

Hlavním autorem a editorem knihy je MUDr. Pavel Homolka, Ph.D., vedoucí lékař Kliniky funkční diagnostiky a rehabilitace LF MU a FN u sv.Anny v Brně. K napsání několika kapitol přizval 5 spolupracovníků z různých pracovišť Masarykovy univerzity v Brně. Nevelká publikace je rozdělena do 22 samostatných kapitol: mj. Chronobiologie (15 s.), Chronobiologické metody analýzy rytmů (4 s.), Biologické rytmy infarktu myokardu, náhlé srdeční smrti a cévní mozkové příhody (13 s.), Zevní faktory ovlivňující hodnoty krevního tlaku (24 s.). Další kapitoly jsou věnovány monitorování krevního tlaku u dětí, mladistvých, u starších osob, v graviditě, u pacientů s chronickou renální insuficiencí, diabetem, Parkinsonovou nemocí, etnickým vlivům na výšku krevního tlaku, vlivu psychického stavu na krevní tlak a interpretaci výsledků měření krevního tlaku - jak konvenční, tak chrononobiologické. Druhou nejrozsáhlejší kapitolou celé knihy jsou Chronofarmakokinetické vlastnosti antihypertonik (35 s.), probírající nejrůznější skupiny léčiv (inhibitory ACE, blokátory kalciových kanálů, betablokátory, diuretika, přímé inhibitory reninu, antagonisté alfa-receptorů a centrální agonisté) a význam cirkadiánního rytmu při terapii hypertenze různými antihypertenzivy.

Text je psán dobrou češtinou, informační úroveň odpovídá cílové skupině čtenářů. Literatura je uváděna za každou kapitolou, obsah a seznam zkratek jsou zařazeny na začátku knihy, doslov a stručný rejstřík pak na jejím konci. Odborný text je přiměřeně ilustrován převážně černobílými obrázky (barevných je jen několik v příloze) a tabulkami.

Komu knihu doporučit? Určitě si ji se zájmem přečtou hypertenziologové a kardiologové, užitečné informace zde najdou i anesteziologové a ti internisté, kteří se starají o nemocné s hypertenzí. Jistě si nejen rozšíří znalosti, ale také si opraví některé názory na patofyziologii hypertenze a limitaci výsledků ambulantního monitorování krevního tlaku. A o to jistě autorům knihy šlo.