Kniha svým rozsahem vyplňuje mezeru mezi stručnými učebnicemi, které u nás byly vydány v dřívějších letech, a obsáhlou monografií, jež vyšla v roce 2004 pod vedením prof. Michaela Aschermanna. Tato monografie je kolektivní dílo, které koncipovalo šestnáct hlavních autorů a několik desítek dalších specialistů.
Publikace je koncipována poněkud netradičně. Po úvodní kapitole o anatomii a histologii nenásleduje kapitola o vyšetřovacích metodách, ale kapitola o resuscitaci a o „evidence based medicine“, tedy medicíně založené na důkazech. Kardiologie se stala příkladem pro ostatní obory v hodnocení efektu farmak i intervencí. Bezmezný obdiv bez kritického pohledu ovšem také není na místě. Zařazení této kapitoly na čelné místo je proto důležité. Vyšetřovací metody jsou rozptýleny do dalších příslušných kapitol. Autoři shrnuli problematiku do 9 základních kapitol, jejichž rozsah odpovídá společenské závažnosti problémů; nejobsáhlejší jsou tedy kapitoly o ischemické chorobě srdeční, srdeční slabosti a arytmiích. Poslední, desátá kapitola, kterou autoři označili jako Speciální problémy v kardiologii, obsahuje dvanáct okruhů, které dělají v praxi často největší starosti. Jsou to především komplikující onemocnění u kardiaků, posuzování únosnosti nekardiálních operací u kardiaků, těhotenství u srdečních chorob a posudková činnost.