(…) Knihu autorský a nakladatelský tým vybavil těmito doplňujícími informativními prostředky: v úvodu seznamem a významem 213 zkratek; další značný počet je v průběhu textu s patřičným vysvětlením. Nevysvětlené zkratky se více méně ojediněle též vyskytují. Obrázků řazených do textu - schémata, grafy, nálezy histopatologické a zobrazovacích metod, fotografie pacientů - je 344. Polygraficky jsou na žádoucí úrovni. Velmi přehledných tabulek je 187, nečíslovaných chemických strukturálních vzorců je 79. Monografii uzavírá rejstřík (42 stran, na každé 2 sloupce) s udivujícím počtem 4478 termínů a pojmů. Tato dokumentačně bohatá vybavenost neobyčejně významně zvyšuje hodnotu publikace z hlediska využití v medicínské praxi.
Komu je tedy Klinická onkologie určena? Bez diskuse všem onkologům (ať již je kategorizujeme jako „klinické“, „radiační“ ap.) Dále se stejným doporučením lékařům ostatních klinických oborů, kteří se problematikou nádorových onemocnění zabývají. Bez váhání zvláště těm, v jejichž oboru je incidence nádorů relativně vysoká. Lékař daného oboru si ze speciální části především vybere příslušný orgánový systém, přičemž celá obecná část nabízí další mimořádné obohacení poznatky nejen teoretickými, ale i praktickými.
Prof. Klener, ať již sám či s dalšími pracovníky, tím, že si dal velkou práci se sestavením bohatého rejstříku, učinil publikaci schůdnou pro praktické lékaře. Jejich role v sekundární prevenci je neopomenutelná. Pokud je kniha nepřivábí k více či méně systematickému studiu, bude jim přinejmenším nápomocná u těch jejich pacientů, kteří se k nim vracejí po ukončení péče ve speciálních onkologických zařízeních. Odborné lékařské zprávy o pacientech se dnes neobejdou bez nejrůznějších zkratek, termínů, pojmů atd., které informují, co se s jejich pacienty dělo. K porozumění stačí, aby praktický lékař zalistoval v rejstříku a potřebné poučení má jak na dlani. Domnívám se, že by monografie neměla chybět ani v ordinaci praktických lékařů.
Vydáním Klinické onkologie nakladatelství Galén a Karolinum záslužně přispělo k dalšímu rozšíření informačního a vzdělávacího fondu v jedné z nejaktuálnějších oblastí současné medicíny.