Vyzrálá prvotina mladé brněnské básnířky na první přečtení zaujme suverenitou a drsností, s níž zaznamenává mnohdy složité a trýznivé vztahy mezi navzájem se milujícími ženami. Pod svrchní vrstvou této formálně bravurně zvládnuté poezie se ovšem skrývají mnohem obecnější a velmi jemně a přesně vyslovená existenciální dramata, která prožívá každý člověk. Andrea Vatulíková je velmi sečtělá a dobře zná současnou poezii – i o této její vlastnosti kniha vypovídá. Lze bez nadsázky říci, že v současné české poezii se touto knihou ozývá nový, originální, výrazný a nepřeslechnutelný hlas.